-Dette har skjedd... -Vi kan drepe dem med et biovåpen.
-Goodweather. -Han er ute etter meg. Nei!
Hvem har hengt opp dette? Vi var mer enn venner.
-Menn eller kvinner? -Lidenskapelig destruktive forhold.
Denne flyplassen er sperret.
Jeg fornemmet ham da han var skadet.
Jeg kommer til å stoppe ham, men av mine egne grunner.
Jeg må vite hvem som skadet ham. Jeg trenger menneskelige jegere.
De kalte ham den barbariske gladiatoren. En enestående kriger.
Han hadde uovertruffen fart,-
-styrke og grusomhet.
Han overvant alle utfordrere, både mennesker og dyr.
Ingen overlevde mer enn noen minutter.
De fleste klarte seg bare i noen sekunder.
Vær så snill.
Drep, drep, drep, drep, drep, drep!
Det er ikke jeg som vil dette. Din egen rase krever det.
En senator med mer enn flyktig kjennskap til mørk magi-
-sponset den barbariske gladiatoren.
De kaller deg Sicilias nattdjevel.
Det måtte en hel hærdivisjon til for å fange deg.
Jeg var nysgjerrig på hvorfor de så gjerne ville ha meg.
Du ville blitt korsfestet. Lekene reddet deg.
Patrisiernes griskhet og folkets råskap reddet meg.
Du vil verken ha mat eller drikke. Du vil bare ha ett dyrs væske.
Det menneskelige dyret.
Du blør hvitt, men du takler sollys.
Du er halvblods. Sprunget ut av menneskelig kjød og demonisk blod.
Du besitter en gudelignende styrke og utholdenhet.
-Hvorfor flykter du ikke? -Jeg studerer menneskelig atferd.
Jeg lærer mest som deres redskap.
Hvis du vil lære om menneskets natur-
-kan jeg tilby deg en fullstendig utdannelse...
...på slagmarken.
www.HoundDawgs.org
-Hei. -Ser du på at jeg drømmer?
Jeg ventet på at du skulle våkne.
Unnskyld at jeg ikke var med i går. Jeg bearbeider fortsatt ting.
-Stakkars Fitzwilliam. -Ja, det var synd.
Han kunne ha vært nyttig for oss.
Jeg vil ikke kle på meg.
-Det vil ikke jeg heller at du skal. -Jeg mente ikke sånn.
-Er du sikker på det? -Jeg har brukt samme klær lenge.
Kanskje jeg bør hente resten av tingene mine.
Bare hent alle tingene dine og flytt dem hit.
Skal jeg flytte inn tingene mine? Og det betyr ikke noe?
Selvsagt ikke.
-Hva med møblene? -Er de dine?
De fleste er Nikkis. Hennes sjenerøse mor betalte for dem.
-Er det feil nøkkel? -Nei, den er låst fra innsiden.
Flytt deg.
-Det lukter ikke vampyrskitt. -Vampyrer låser ikke dører.
Husokkupanter. Kom ut!
-Nikki! -Herregud, herregud!
-Du lever! -Herregud. Herregud.
Har du det bra?
-Er alt i orden, Mr. Palmer? -Unnskyld, jeg satt og tenkte.
Det ser som en nydelig dag. Kanskje jeg tar en kjøretur senere.
-Kanskje du vil bli med? -Det lyder herlig.
Jeg har informasjon om Goodweather.
Får jeg be deg om en kopp av den urteteen du anbefalte?
Naturligvis, Mr. Palmer.
Du sa at du ville høre det umiddelbart.
Leavitt er død. Goodweather skjøt ham.
-Har liket blitt funnet? -Nei, det tok vi hånd om.
-Goodweathers biologiske våpen? -Stoppet.
For øyeblikket. Han kan skape et nytt.
-Når kan han være eliminert? -Vi har mistet sporet av ham.
-Alt i orden? -Absolutt. Kald bourbon?
Jeg har bourbon og jeg har is.
En dobbel bourbon, takk.
Enkelte liker å nippe til den. Nyte den.
Kanskje neste gang.
-Jeg gikk hit og lette etter deg. -Jeg kom ikke tilbake med en gang.
Jeg var livredd. Eklingene ga seg ganske raskt.
De var ikke ute etter deg, men etter gamlingen.
Så du ble med de fremmede fra butikken?
Først hadde jeg ikke noe valg. Og så...
Ja, jeg ble hos dem.
Hun deltar i kampen. Og hun er en dyktig kriger.
Hvor har du vært hele tida, Nikki?
Har du gjemt deg i skapet?
Jeg skadet ankelen da jeg flyktet fra de tingene.
Jeg prøvde å gå til Akutten, men jeg ble redd og gjemte meg her.
Jeg er så glad for at du lever.
Dette er flott.
Det er virkelig gledende. Virkelig. Men...
Setrakian venter vel på oss? Du ville hente klærne dine og...
Vi pakker sakene begge to. Det er mye tryggere der.
-Vi har besøk. -Du er fra butikken.
Dette er min romkamerat Nikki. Hun har skadet ankelen.
-Hun skadet seg da hun stakk av. -Vis hvor det gjør vondt.
-Jeg har ventet hele morgenen. -Et øyeblikk.
-Dutch? Kan vi prate litt? -Vi tar det senere.
Vi tar det nå.
-Og? -Og?
Skal du ikke spørre henne?
-Om pengene og datamaskinen din. -Det er ikke viktig lenger.
Hun er livredd. Hun har opplevd det.
Ok... Er det derfor du virker...
...litt motvillig til å fortelle om oss?
Det skjer så mye akkurat nå. Gi henne litt tid. Og meg.
Skal jeg gi deg tid?
Hvorfor det?
-Jeg må gå tilbake. -Dutch, Setrakian trenger oss.
Han vil til fabrikken som Fitzwilliam nevnte.
Jeg kan ikke forlate henne sånn. Det forstår du vel?
Ja, selvsagt.
Du klarer dette selv. Du kan bli med ham.
Mr. Fet!
Jeg kommer!
"Det skjer så mye akkurat nå." Hva da? At hun forlater skapet sitt?
Dine romantiske problemer er helt irrelevante akkurat nå.
Du har rett.
Jeg har en sterk følelse.
-Det foregår noe fælt her. -Vi får ta en nærmere titt.
Hva gjør en skolebuss for blinde barn på en Stoneheart-fabrikk?
-Jeg håper at du er klar. -Alltid.
Dette er sikkerhetsvakt...
-Han store fyren, russeren... -Hva med ham?
-Hva er det med ham? -Ingenting, egentlig.
Det er det fine med ham. Han skjuler ingenting.
Hvordan sover dere her? Hvor...?
Greit!
Dr. Goodweather. Hvordan gikk det i Washington? Bra, ser det ut som.
Kjenner jeg deg? Det føles sånn.
Vi møttes alle sammen i nærbutikken.
Nettopp, baneløperen! Velkommen tilbake!
-Hvor er Fet? -Ute med Setrakian.
-Er Zack her? -Han er på rommet sitt.
-Sett deg ned før du ramler. -Ja, jeg trenger å sove litt.
Nora sover oppe. Hun blir glad for å se deg.
Jeg legger meg på rommet til deg og og Fet.
Disse krekene er døde.
-Nakkene deres er brukket. -Fjernet fra flokken.
-Er dette en slags massegrav? -Tvert imot.
Det er et barneværelse.
Blinde barn. Det er ikke riktig.
-Professor! -Jeg hører det.
-De samarbeider. -Mesteren.
Jeg fortsetter å skyte og håper at det går bra.
Men jeg sparer de to siste kulene til oss.
Kom igjen, apekatter! Kom igjen, kjør på!
-Mr. Fet. -Hva er det?
Hei, professor.
Jeg så frem til en hyggelig biltur.
Perspektiv, Coco. Det er avgjørende dersom man skal bli vellykket.
Jeg har aldri vært så høyt over byen før.
Unnskyld, men jeg må spørre.
Sikkerhetssjefen din nevnte en dr. Goodweather.
Den vanærede epidemiologen? Ja.
Han har kommet seg til Washington-
-og drept tre personer, blant annet sin sjef, dr. Everett Barnes.
Everett var en god venn. Joshua fortalte hva som hadde skjedd.
Det er tragisk. Pesten er fæl, men gjenskapelse kan være positivt.
Ta Yellowstone National Park. En skogbrann ødela store deler.
Ti år senere var hele landskapet fornyet.
Ingen ville ønske en katastrofe som dette,-
-men selvtilfredshet er imperiets fiende. Spør romerne.
De eldste ga meg navnet ditt, professor Setrakian.
-Jeg fulgte etter deg hit. -Men hvem er du?
Jeg heter Quinlan. Og vi har noe til felles.
-Hva? -Vi jager Mesteren.
-Kjenner du til de eldste? -Hva er de eldste?
Hva er han?
Hvis du avfyrer det våpenet i min retning, kutter jeg deg i to.
-Du har jaktet på Mesteren lenge. -Nesten hele mitt liv. Og du?
Hele mitt liv.
-Kommer du herfra? -Dette huset er tomt, sir.
Hele landsbyen er forlatt. Forbannet.
Først var det barna. De ble tatt fra sine senger i søvne.
Så kom de tilbake og spredde søvnsyken til sine familier.
Snart flyktet de friske for sine liv. Spøkelsene kommer hit fremdeles.
Og giganten i slottet, er han her fremdeles?
-Kjenner du til historien, sir? -Jeg er her på grunn av den.
Nå frykter jeg at jeg kom for sent.
Jaha...så det er altså Sardu nå?
Din nye vertskropp trenger ikke lenger denne fine stokken.
Du visste at jeg ville høre historien om den besatte kjempen.
Jeg antar at du lot disse bli igjen for å erte meg.
Men din forsiktighet avslører et dypere problem.
Din frykt.
Du kjenner til denne stokken. Legenden om Sardu.
Stokken beviser at det ikke er en legende. Det finnes ingen myter.
-Bare overdrivelse. -Og skjult sannhet.
Som de eldste. Hva har de fortalt deg?
De fortalte om en dødelig som fant og skadet Mesteren.
Mørkets herre har antatt mange skikkelser, alltid av eget valg.
Ingen har tvunget ham til å forvandle seg. Før nå.
Har han antatt ny skikkelse?
Men din første seier er liten sammenlignet med dette.
-Du har ført meg til hans reir. -Hva? Her?!
-Hva søren skjedde? -Han er her.
-Det forsto jeg. Men hva skjedde der? -Mesteren må ikke slippe unna.
-Vi må rasere bygningen. -Ok, men det blir ganske rotete.
-Hva med din nye venn, da? -Å drepe Mesteren er viktigst!
-Skynd deg! -Hold deg i nærheten.
Hvorfor vekket du meg ikke? Herregud!
Hva har skjedd?
Kelly kom nærme, Eph.
Setrakian tror at Mesteren har gjort henne til en mer bevisst strigoi.
Jeg tror at Zack så henne. Vi må snakke med ham.
-Kanskje han ikke gjorde det. -Ikke bagatelliser dette.
-Hun kommer ikke til å gi opp. -Beklager.
Jeg burde ha vært her for Zack. Men det gikk så bra.
Og så ble alt ødelagt.
-Det var Eldritch Palmer. -Er du sikker på det?
Han fikk Rob drept. Han har ligget foran oss hele tiden.
Han har ikke beseiret oss. Vi kan skape flere biovåpen.
Vi tar oss god tid og gjør det enda mer dødelig.
Beklager, men jeg har ingen optimisme igjen nå.
-Hei! Hva gjør du? -Har dere en alarm her?
Sett den på. Noen har ringt inn en bombetrussel. Det var meg!
Vi har en gærning med dynamitt. Evakuer, evakuer!
Hva er du nå?
Jeg har ventet på deg.
Velkommen til den nye verden.
Du rakk visst ikke å forberede din nye kropp.
Jeg valgte denne verten for hans lojalitet. Det vet du ingenting om.
Den mangler...avskrekkende evner.
Du håpet at jeg var svekket. Som vanlig kommer du for sent.
Hva er dette? Din nye skjødehund?
Jeg lurer på en ting.
Din makt er avhengig av mørke, usynlighet og uklarhet.
Men denne beleiringen eksponerer deg.
Den gjør deg sårbar.
Hva er du ute etter?
-Du. -Nå er det en duell med sekundanter.
For et lag dere utgjør. Samlet og lammede av et livslangt hat.
Dette mennesket skjemte deg ut. Nå skal jeg drepe deg.
Tvert imot. Du kommer til å skrike av smerte.
Slik som moren din gjorde.
Jeg hadde ham. Han var her.
Du kostet meg en sjanse til å utslette ham.
Nå kommer han til å styrke forsvaret sitt.
Dette er min kamp. Nå tar jeg over.
Hei! Går det bra?
-Fikk vi ham? -De er borte.
Mesteren, eller den andre fyren? Hvem?
Vi må vekk herfra. Kom. Skynd deg.
Pappa?
Pappa.
Hva skjedde?
Det ble ikke som jeg hadde planlagt.
Hvorfor ikke? Du sa at du hadde en løsning.
Iblant holder ikke det.
Iblant må man slå inn mange dører før man finner den rette.
-Men det er over nå. Jeg er tilbake. -Ok, bra.
-Nora fortalte om i går kveld. -Jeg tror at jeg så mamma.
-Var det mamma? -Jeg vet ikke.
Nora så henne.
-Fortell ham det. -Det har jeg gjort.
Moren din elsket deg svært høyt.
Noen ganger når folk forvandles blir det instinktet en tiltrekningskraft.
Ja, "den kjære".
Mr. Setrakian har allerede fortalt meg om det.
Jeg lover å beskytte deg.
Pappa? Kanskje du ikke skal love noe.
-Du vet hva som skjer da. -Ok, ingen løfter.
Jeg lover å ikke love noe.
Jeg fatter ikke at jeg sier dette, men du bør ringe moren din.
Disse er overalt. Hun er så bekymret.
Har du båret rundt på dette?
Du aner ikke hva vi så...
Hei! Vi har lagd middag til alle.
En fyr som skulle forlate byen gav oss ferske tomater.
-Kjempebra. -Hva skjedde?
-Hva så dere? -Det kan vente. Folk er sultne.
Mr. Fet. Hvordan går det med slaget om New York?
Så den fortapte sønnen er tilbake.
-Når kommer jagerflyene? -Sprenger du fortsatt byen vår?
Ja, jeg synes nok at jeg gjør mer enn min tilmålte del.
Vi reddet sønnen din. Det kreves visst en landsby for å oppdra barn.
-Særlig når faren hans er borte. -Hva faen er dette?
Jaha... Mye har visst forandret seg siden jeg stakk.
Drikk opp, Doc. Føl dere som hjemme, alle sammen.
Fet! Fet!
-Er du fornøyd nå? -Det er ikke meg han flykter fra.
Å, noe styrkende.
Takk. Skål.
-Det var en fantastisk dag. -Det er fint å ha et helikopter.
-Jeg lærer meg så mye av deg. -Og jeg av deg.
Av meg? Som hva?
Kanskje det virker absurd, men jeg forsto ikke hvor isolert jeg var.
Det er beroligende å ha noen å snakke med.
Jeg vet at du aldri giftet deg. Ingen lange forhold?
Ingen korte forhold.
En slik fremgangsrik og mektig mann?
God helse forandrer alt, min kjære. Selv så sent i livet.
Det er ikke så sent.
Unnskyld meg, jeg...
Jeg pleier ikke å åpne meg. Selv etter to drinker.
Ikke jeg heller.
-Hva med en tredje? -Da sovner jeg.
-Hvor sover du? -Soverommet mitt ligger her oppe.
Får jeg se det?
Dette har vært et sykehusrom under store deler av mitt voksne liv.
-Det trenger kvinnelig hjelp. -Du er virkelig nydelig.
Men jeg ville bare gjøre deg skuffet.
Hold munn. Bare hold munn, Eldritch.
Hans forsvinning sammenfalt med det romerske imperiets fall.
Hans skjebne var ikke kjent-
-men han har blitt sett over hele Eurasia i flere århundrer.
Men det finnes ikke noe som forklarer hvor han kom fra-
-eller hvordan han ble skapt.
En ledetråd kan finnes i kjælenavnet han fikk-
-av sin sponsor senator Sertorius.
"Den fødte."
Jeg forstår ikke. Er det en legende eller virkelighet?
Svaret på begge spørsmålene er ja.
-Alt i orden, Doc? -Ja, jeg har det bra.
Jeg lovte å nippe til denne, men sprit skal få meg til å føle meg bra.
-Var det så ille i Washington? -Verre.
Så... Dutch sin romvenninne Nikki?
"Jeg er spesialist på lidenskapelige og destruktive forhold."
Det var vel aldri meningen.
-Du er ikke en som gir opp. -Iblant gir andre opp en selv.
Så det funket altså ikke i hovedstaden?
Hva skal du gjøre nå?
Jeg skal drepe Eldritch Palmer.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Tekst: Silje Hella Kristensen www.sdimedia.com